Har hatt to dager med litt pågang, men nå er det liksom borte igjen.
Det ligger et lokk på følelsene, føler meg flat.
Jeg har det greit, det er bare litt plagsomt.
Blir en inne dag i dag, føler det er teit. Jeg burde jo være ute, eller lage noe, kanskje bake. Jeg burde trene litt etterhvert, drikke noe annet enn sjokkomelk.
Jeg skriver dette for meg selv. Det er så mye surr oppe i hodet.
Bla, bla, bla..
Det er jo det denne bloggen er til. Bare Guro, uten filter, nesten. Må ha på litt filter, noe annet ville blitt veldig interessant.
Det blir litt mye. Ja, alt for mye. Snappe om sykdom, gå til psykolog, skrive om sykdom på bloggen, legge ut bilder på Instagram, fortelle andre om formen.
Ja, noen ganger blir det litt mye.
Var hos psykologen i dag og fant ut av hvorfor jeg har vært litt nedenfor i det siste. Jeg kan dessverre ikke dele hvorfor, MEN jeg kan fortelle at det var utrolig digg å få enda mer innsikt i Guro’s verden.
Anyways, stakk bare innom for å si hei! Blir som sagt litt småblogging fremover på grunn av dårlig nett og slikt. Kommer heldigvis sterkere tilbake etterhvert 🙂
Jeg kjenner på følelser av tristhet, skam og forakt mot meg selv. Jeg har på en måte “failet” igjen fordi jeg har fått en liten knekk. Jeg har måtte spørre om ekstra hjelp for ungene, jeg har sovet lenger, prøvd å hente meg inn. Prøvd å være sterk, prøvd å klare- det føles som et nederlag å spørre om hjelp.
Hvorfor? Det er jo dette jeg har jobbet med i over ett år nå, å være fornøyd med meg selv, uansett hvor mye jeg strekker til eller ikke strekker til.
Jeg tenker liksom slik at jeg aldri får bevist ovenfor meg selv, eller noen andre, at jeg klarer og har klart å ta vare på barna mine helt på egenhånd. I perioder trenger jeg fortsatt hjelp.
Det er så utrolig frustrerende.
Ja.. Hei dere!
Trengte bare å vrenge ut alt som har surret oppe i topplokket de siste dagene. Det har vært noen tøffe tak, og når jeg da blir sliten er det så mye vanskeligere å holde humøret oppe og tankene på rett plass. Men, jeg skal til psykologen i dag, da får jeg snakket litt om alt det som presser meg ned.
Lurte forresten på om jeg skulle hatt en spørsmålsrunde her inne. Jeg har en Sarahakonto som du kan sende inn spørsmål HELT anonymt, bare trykk deg inn på linken HER! Da får jeg spørsmålet, men kan ikke se hvem som har sendt det eller sende noe tilbake.
Anyways, hodet er ikke helt med akkurat nå kjenner jeg, så jeg deler noen bilder jeg tok i går og lar det holde med det..
Til slutt, siruphjerne ønsker dere en god torsdag! Håper du har det bra der du er, still gjerne spørsmål via Saraha (HER), eller i kommentarfeltet.
Ja, jeg har det virkelig bra for tiden. Og det er så deilig. Jeg elsker å kjenne energien være der, selv etter en hektisk dag. Jeg står opp på morgenen og jeg orker å planlegge dagen. Morgendagen vet jeg ikke hvordan blir, men jeg nyter dagen i dag og følelsen av å “være” normal. Da mener jeg normal som i at energinivået er som normalt.
Jeg er virkelig enig med meg selv, jeg er så fornøyd for tiden. Det kommer noen små daler av og til, men jeg har lært meg å komme meg opp av de, og det er så.. befriende. Jeg finner meg veier ut av det fengselet mitt..
Poppet innom her for å dele noen flotte bilder av den fine gutten min. Så blogges vi mer i morgen! Har flere blogginnlegg på lager, so stay tuned 🙂
Jaget. Det er slik jeg føler det. Jeg blir jaget av egne tanker. For rar, for stor, en wannabe. Det er vondt. Jeg prøver å si til meg selv «confidence is key”. Vær selvsikker da for F’en, ta deg sammen.
FAKE IT TILL YOU MAKE IT
Æsj! Funker ikke. Møkka følelser. Men nå skal jeg føle litt på dem, istede for å kjempe i mot. Kanskje la en tåre trille, kanskje være litt trist.
La følelsene gå sin gang og akseptere at i dag har vært en tung dag. Det går fint Guro. Det går over.
Klapp på skulderen til meg.
Visste ikke om jeg skulle legge ut dette bildet eller ikke. Men! Jeg gjør det allikevel, det er slik man egentlig ser ut..